Det var det her, vi kunne lave i en ferie.
Ikke alt det vandring, du snakkede om.
Det kildrer.
Skal jeg holde op? - Nej.
Men den er 6.15. - 6.15?
Jeg skal af sted.
Jeg laver mad i aften.
Glem det. Det øser ned.
Freddie! - Pas på!
Jeg er på sagen. Vestkysten er stadig oppe.
Jeg ringer til Carmichael -
- og så kan vi lukke den.
Taxi! Bare rolig. - Pas på!
MIG FØR DIG
GenerationX DKs #1!
Udgivet på: www.hounddawgs.org
Farvel. - Hav det godt, John.
Hvad med den her? - 170 kalorier.
Den fik du i går. - Hvad med den?
220. Men det bliver færre, hvis du spiser dem stående.
Skal vi lægge dem i en pose? Ja. Tak, Frank.
Jeg kan ikke spise det hele. - Skal jeg pakke den ind, Daphne?
Til senere?
LUKKET
Jeg er ked af det.
En månedsløn. Hvor stort. Hun har knoklet i den café i seks år.
Han lukker jo, skat. - Hvad skal hun så lave nu?
Treena kan ikke få flere timer. - Lou finder et andet job.
Der er ikke nogen job, Josie. Det ved jeg alt om.
Jeg mener bare ...
Vi havde brug for pengene. - Lad os ikke gå i panik.
Hun finder noget. Ikke, Lou?
Sådan, Callum!
Løb med, skat!
Kom så!
Kun to runder tilbage.
Op på hesten igen. Hvad vil du lave? Måske ejendomsmægler?
Butiksassistent. Catering. - Behøver vi tale om det igen?
Giv ikke op. De bedste iværksættere kæmper sig tilbage. Se på mig.
Men jeg er ikke dig, Pat. Jeg rister teboller.
Langsommere. Jeg har en forkert bh på.
Jeg mener bare ... Find smilet frem og tag tilbage til jobcentret.
Og pyt med ferien. Jeg giver.
Du har været på fjerkræslagteri ... - Jeg har mareridt om det.
Skønhedsklinik. - Voks er ikke lige mig.
Jeg løber snart tør. - Jeg vil tage hvad som helst.
Det her er nyt. Tæt på, hvor du bor.
Men du bør nok ændre din påklædning.
Pleje af en handicappet mand. - Hvad for en slags pleje?
Han skal køres, mades og assisteres. Seks måneders fast kontrakt.
Hov. Det er gode penge. Rigtig gode penge, faktisk.
Det er femte gang, de søger. De er desperate.
Der står intet om særlige krav.
Det er lige dig. - Ja?
Det er jo ikke din stil. - Det er ikke nogens stil.
Jeg har været glad for det. - I 1983!
Moden skifter, skat. Men det klassiske holder altid.
Tak. - Farvel.
De må være Louisa Clark. Camilla Traynor. Kom ind.
Sid ned. - Okay.
Har De erfaring som plejer? - Jeg er sikker på, jeg kan lære det.
Har De erfaring med tetraplegi? - Nej.
Han kan ikke bevæge benene og arme og hænder kun i begrænset omfang.
Vil det genere Dem? - Det generer nok ham mere.
Undskyld. Det var ikke for at ...
Er alt i orden? - Jeg sveder. Må jeg smide jakken?
Deres tidligere chef siger -
- De er en varm, snakkesalig og positiv person med stort potentiale.
Jeg bestak ham.
Hvad vil De bruge Deres liv på? - Hvabehar?
Har De en karrieredrøm, som De går efter?
Miss Clark, hvorfor skulle jeg ansætte Dem frem for den forrige kandidat?
Har De ikke et eneste argument? - Nej. Jo, mrs. Traynor.
Jeg er lærenem. Og jeg er aldrig syg.
Jeg bor lige bag ved slottet. Jeg er stærkere, end jeg ser ud til.
Jeg laver en pokkers god te. Næsten alt kan løses med en god kop te.
Jeg siger ikke, at Deres mands tetraplegi ...
Min mands?
Det er min søn. - Deres søn.
Will kom til skade i en trafikulykke for to år siden.
Det er jeg ked af. Jeg siger tåbelige ting, når jeg bliver nervøs.
Jeg smutter. Endnu en kandidat? - Kommer du tilbage i aften?
Jeg skal prøve. Har du brug for mig? - Nej, skat.
Goddag. Stephen, Wills far. - Louisa Clark.
Dejligt at møde Dem. - I lige måde.
Vi ses, skat.
Nå ...
Vil De have jobbet?
Ja! - Kan De starte straks?
Ja! - Godt. Lad os hilse på Will.
Okay. Fint.
Arbejdstiden er 8-17 mandag til lørdag.
Hvis De er forsinket eller skal gå tidligere, så ring og fortæl mig det.
Will bør ikke være alene i mere end 15 minutter.
Og tag noget mindre afslørende på. - Naturligvis.
Det her er annekset. Det var en stald, før vi fik den bygget om til Will.
De får et sæt bilnøgler, og jeg skriver Dem på forsikringen.
Nathan viser Dem, hvordan De bruger rampen.
Her er badeværelset.
Der er te og kaffe her i skabet.
De tager bare, og der er altid mad i køleskabet.
De og Will finder selv ud af, hvor meget De vil omgås.
Jeg håber, at De kommer godt ud af det med hinanden.
Det ville være dejligt, hvis De blev en ven frem for en betalt plejer.
Nogen spørgsmål? - Nej.
Så skal De møde Will. Han bør være kommet i tøjet.
Han har gode og dårlige dage.
Mrs. Traynor, jeg svigter Dem ikke. - Godt.
Der er en, De skal møde. - Han er i tøjet, mrs. T.
Will, det er Louisa Clark.
Jeg hedder Lou.
Will.
William.
Hold op, William.
Hej, Louisa Clark. Jeg hedder Will Traynor.
Du har et problem med din nederdel.
Du er en værre en, mr. T.
Davs. Nathan.
Jeg lader jer finde ud af det. Nathan sætter dig ind i Wills rutiner og udstyr.
Du behøver ikke tale hen over hovedet på mig. Min hjerne er ikke lam.
Endnu.
Jeg hedder Lou. - Ja, det har du sagt.
Hvad med en kop te?
Hvor er min svensknøgle? - Har du skruet ned for grøntsagerne?
Det er bestikket, Bernard. - Tingene ligger overalt her i huset.
Moster Lou!
Du fik det, ikke?
Jo.
Louisa arbejder for familien Traynor. Miraklernes tid er ikke forbi.
Okay.
Her står stort set alt, hvad du behøver vide.
Jeg tager de tunge løft.
Men her er et skema over, hvornår han skal have hvad.
Skal jeg give ham medicin? - Blodtryksmedicin om morgenen.
Piller mod spasmer fire gange om dagen. Piller mod smerter i nerverne.
Du må godt give ham smertestillende, men undgå sovepiller, hvis det er muligt.
De gør ham lidt ... irritabel.
Altså, mere irritabel.
Det er meget at huske. - Alt står her, og han ved det også.
Selv om han afviser det. Desuden er mine andre patienter her i nærheden.
Og hvis han skal ...? - Det er ikke det, du skal.
Hvad skal jeg så? - Muntre ham op, vil jeg tro.
Hej. - Hej.
Jeg tænkte, at vi kunne gå ud. - Hvorhen?
Du har jo en handicapbil. - Og jeg har godt af en køretur?
Lidt frisk luft. - Hvad laver du normalt?
Ingenting, miss Clark. Jeg sidder. Jeg eksisterer knap nok.
Jeg kunne give dig din computer. - Er der en tetraplegi-gruppe?
Lammebenene? Blikhjulenes klub?
Vi kan lære hinanden bedre at kende.
Så kan du fortælle mig, hvad du kan lide.
Måske.
Her er, hvad jeg ved om dig: Min mor siger, du er snakkesalig.
Kan vi aftale, at du er ikke-snakkesalig over for mig?
Okay.
Jeg er i køkkenet, hvis det er. - Herligt.
Hvordan var han?
Imiterede han Stephen Hawking, eller parodierede han 'Min venstre fod'?
Det er fint. - Okay. Hold bare frokost nu.
Vi har nogle ting, vi skal klare på det her tidspunkt.
ER DET STADIGVÆK FORFÆRDELIGT?
JEPS.
Godmorgen.
Hej.
Dårlig dag.
En kop te, måske?
Undskyld.
Val d'Isère. Sneen var god det år.
Undskyld, jeg ... - Du kiggede på mine billeder.
Du tænkte på, hvor forfærdeligt det mon er at være endt her.
Resten er i skuffen, hvis du vil snage videre.
Godmorgen.
Han glor på mig, som om jeg er dum. - Helt ærlig, du er også ret dum.
Det ved han ikke endnu.
Sådan er han måske over for alle, indtil han ved, om de bliver.
Du har kun været der i ti dage. Du kan ikke stoppe nu, Lou.
Vent og se.
Jeg overvejer at starte på universitetet igen.
Der er en, som er sprunget fra. - Hvad med Thomas?
Der er en børnehave på campus. Vi kommer hjem i weekenderne.
Jeg har ikke nogen Patrick, Lou. Jeg har brug for det her.
Jeg forstår. Jeg skal beholde mit lortejob for at hjælpe mor og far.
Jeg har taget min tørn. - Har du?
Jeg kan ikke blive her. Det ved du godt.
Vil du ikke nok? For min og Toms skyld.
Louisa, der kommer gæster.
Wills venner. Vi ventede dem ikke.
Du bør nok ... - Jeg laver noget te eller kaffe.
Og jeg skal nok forsvinde. - Ja, det ville være fint.
Jeg tror, jeg vil ... De får lov til at være alene.
Hvad med fysioterapien og alt det? Er der nogen fremskridt?
Nej.
Du ser godt ud. - Ja.
Hvad skylder jeg æren?
Undskyld, at der er gået så lang tid. Jeg har knoklet løs.
Der er kaos. Ny mand fra New York. Bains. Har du mødt ham?
Nej. - Forfærdelig. Et uhyre.
Nogle dage når jeg ikke op af stolen.
Vil du ikke nok sige noget?
Tillykke.
Det var ikke meningen. Vi var bare venner i lang tid.
Og Rupert var en kæmpe støtte efter din ulykke.
Hvor generøst. - Hold op, Will.
Vi må hellere gå.
Jeg er ked af det, Will. Det er vi begge to.
Jeg ... vi håber, du får det bedre.
Tak. Jeg forsøgte i flere måneder. Men han ville ikke have, jeg kom.
Man kan kun hjælpe nogen, der vil hjælpes.
Jeg tænkte på, om jeg skulle ...?
Bliv der, til jeg har fjernet det.
Jeg aner ikke, hvad jeg gør med et punkteret hjul.
Det var skrækkeligt! Hans kæreste og hans bedste ven!
Man forstår hende godt. Ville du blive hos mig?
Selvfølgelig.
Ingen skal blive hos mig af medlidenhed.
Have fremmede til at tørre sig i røven. Tænk på alt det, man ikke ville kunne.
Slut med løb og cykling. Slut med sex. - Nej da. Pigen skal bare være øverst.
Så ville vi være prisgivet.
Hør her. Angående ferien. - Ja.
Hvad siger du til ...
Norge? - Norge.
Wow. Ja! Okay.
Fedt.
Drenge, jeg er på. - Fedt.
Hvordan på? - Vikingetriatlon.
100 km på cykel, 50 km løb -
- og en skøn svømmetur i et iskoldt nordisk hav.
Er det vores ferie? - En del af den. Derefter er vi turister.
Jeg har aldrig været i bedre form, Lou. Det skal være i år.
Jeg ville prøve at reparere dem.
Jeg kan også købe nogle nye i min pause.
Vi kan tage derind sammen. - Jeg smadrede dem ikke ved et uheld.
Undskyld. Jeg troede ... - Du troede, du vidste bedst.
De skal ikke stirre på mig -
- når jeg ligger i sengen og venter på, at nogen får mig ud, okay?
Jeg ville ikke reparere det med Alicia. - Drop lommepsykologien.
Kast dig over din bedstemors tøj, eller hvad du laver, når du ikke laver te.
Du behøver ikke været et røvhul.
Dine venner fortjener den behandling. Men jeg prøver bare at passe mit job.
Så du behøver ikke gøre det lige så surt for mig som for alle andre.
Måske vil jeg ikke have dig her. - Det er din mor, der har ansat mig.
Så medmindre hun siger noget andet, bliver jeg.
Ikke fordi jeg bryder mig specielt meget om dit selskab.
Men fordi jeg har brug for pengene. Rigtig meget.
Bare læg dem i skuffen.
Hej. Har du brug for mig? - Det er vist dvd-vejr.
'Om guder og mænd'.
Noget om mænd? - Ja, det er fransk bøsseporno.
Du bryder dig ikke om sarkasme, vel? - Jeg bryder mig ikke om nedladenhed.
Så må du hade mig.
Jeg har aldrig hadet nogen.
Sig til, hvis du har brug for noget.
Har du set den? - Jeg bryder mig ikke om den slags film.
Den slags film? - Film med undertekster.
Har du ikke lært at læse? Sæt dig ned.
Se den med mig. Det er en ordre.
De har ikke noget valg.
Jo, det har jeg.
Nå? - De kunne være rejst.
De valgte at blive. - Ja, det gav deres liv mening.
Men du er ikke enig? - Ville du ofre dig på den måde?
Kunne du lide filmen? - Jeg var vild med den.
Hvis du griner ad mig, vælter jeg stolen. - Det gør jeg ikke.
Det er ved at klare op. Skal vi få noget luft?
Tænk, at du er blevet ... hvad? - 26.
Og du har ikke set en film med undertekster.
Tænk, at du er blevet 31 -
- uden at blive låst inde for at være så snobbet.
Hvad? 'E.T.' er min yndlingsfilm. - 'E.T.' er alles yndlingsfilm.
Jeg har set alle Bond-film. - Det har alle.
Og jeg har et blødt punkt for 'Armageddon'.
Bruce Willis skal redde verden fra asteroider. Og han gør det.
Det var bedre. - Hvad laver du, når du ikke er her?
Jeg er sammen med min familie. Jeg tager på pubben.
Jeg ser tv. Jeg ser Patrick løbe.
Er han din kæreste? - Ja.
Men du løber ikke med ham? - Jeg er ikke skabt til at løbe.
Imponerende liste af hobbyer. - Jeg læser også.
Og jeg kan lide tøj. - Kan du lide tøj?
Jeg laver ikke så meget, okay? Jeg tager på arbejde og hjem.
Dit liv er kedeligere end mit.
Han er i godt humør.
Han fortalte om pastaen med grøn sovs. - Jeg har ikke smagt pesto før.
Det er fint. Det er længe siden, noget har fået ham til at grine.
Hej.
Goddag, mr. Traynor. Hvordan går det?
Nathan, hvad laver de? - Han går til kontrol hvert halve år.
For at se, om han får det bedre? - Nej, det er en rygmarvsskade.
Han får det ikke bedre. - Men du laver jo øvelser med ham.
Ja, så musklerne ikke svinder hen.
Wills krop fungerer ikke herfra og ned. - Men du prøver da, ikke?
Han satsede alt på fysioterapi det første år.
Men han kunne kun bevæge tommelfingeren.
Så fik han lungebetændelse, så autonom dysreflexi ...
Hvad er det?
Hans blodtryk går op og ned, så han er sårbar over for infektioner.
Men der sker hele tiden medicinske fremskridt, ikke?
Jo, men ingen fundet ud af at reparere en rygmarv endnu.
Den her skulle være god. - Taler vi nu pludselig spansk?
Nej, der er undertekster. Man glemmer dem undervejs.
To billetter til Will Ferrell-filmen, tak.
Er han okay? - Han er ikke på toppen. Lidt forkølet.
Hvor er Nathan? - Jeg har ringet. Han er på vej.
Camilla måtte til London. Klarer De Dem alene?
Selvfølgelig. - Ja?
Jeg har mobilen med. - Okay.
Will, kan jeg gøre noget? - Mine puder ligger ikke godt.
Hvad skal jeg gøre? - Læg hånden under mit hoved.
Støt nakken og løft mig forsigtigt. - Okay.
Du godeste. - Hvad har jeg gjort?
Dine hænder er iskolde.
Bedre.
Vil du have noget smertestillende? -Tak.
Will?
Will? Det ...
Det er Lou.
Det ved jeg godt.
Er der noget, jeg skal gøre? Jeg er altså virkelig bekymret.
Det er Stephen. Læg navn og nummer, så ringer jeg tilbage.
Hej, mr. Traynor. Det er Lou.
Jeg er bekymret for Will ... Vil De ringe tilbage? Tak. Farvel.
Davs, det er Nathan. Læg en besked, så ringer jeg tilbage.
Ring ikke til mor. - Hvad?
Vi skal nok klare den, Clark.
Hej. Undskyld. Jeg måtte gå herhen.
Det tog en krig. Hvordan går det?
Han mister bevidstheden og drikker ikke. Sådan har det været i fire-fem timer.
Jeg har givet ham smertestillende. Han ville bare sove.
Det står i mappen. Will sveder ikke ligesom os andre.
Selv en forkølelse giver høj feber. Hent en blæser og et vådt håndklæde.
Går det?
Will? Er du okay?
Jeg har dig. Kom her. Her.
Kig. Hold øje med, hvad jeg gør. Godt.
Han skal nok klare den.
Få mennesker kan hævde, at de er mere Bond end James Bond.
Men fødselsdagsbarnet Vilde Willy Will Traynor er en af dem.
Hvad tænker du på, Will? - At du burde være den næste, makker.
Vi tænker det alle: Er der noget, han ikke kan gøre?
Hader vi ham? Ja. - Det gør vi.
Men det skal vi ikke dvæle ved på hans fødselsdag.
Heldigvis ser han ikke godt ud.
Stop!
Jeg håber, du ser fransk bøsseporno.
Netforbindelsen er for svag. - Hvad er klokken? Hvor er Nathan?
Halv ni. Han skulle hen til en anden patient.
Det sner kraftigt.
Skulle du ikke være hjemme?
Du hænger på mig.
Will, må jeg spøge om noget? - Det gør du jo nok alligevel.
Hvad skete der?
Har min mor ikke sagt det? - En trafikulykke.
Motorcykel. - Kørte du på motorcykel?
Faktisk ikke.
Den ramte mig. - Undskyld.
Undskyld. Jeg er snakkesalig igen, og du skal hvile dig.
Nej. Bliv bare.
Fortæl noget godt. - Det sagde jeg altid til min far.
Hvis du hørte hans svar, ville du tro, jeg var skør.
Det løb er kørt, Clark.
Han sang, når jeg havde mareridt. - Fortsæt.
Han sang Molahonkey-sangen. - Hvad for en?
Kender alle ikke den? - Tro mig. Jeg er Molahonkey-jomfru.
Vil du have mig til at synge den?
Du er skør. Det er hele din familie. Jeg håber, din far sang bedre.
Du mener vist: "Tak, miss Clark, for Deres forsøg på underholde mig."
Okay, Clark. Fortæl noget andet. Noget, hvor du ikke skal synge.
Om hvad? - Hvad som helst.
Da jeg var lille -
- fik jeg et par glimmer-gummistøvler af min mor.
Jeg nægtede at tage dem af. Jeg havde dem på i seng.
I badet. Hele sommeren.
Min yndlingspåklædning var mine gummistøvler og humlebistrømpebukserne.
Humlebistrømpebukserne? - Sort- og gulstribede.
Jeg elskede at have stribede ben.
Hvad skete der med gummistøvlerne og strømpebukserne?
Jeg voksede ud af dem. Jeg var sønderknust.
Og de fås ikke til voksne. - Besynderligt.
Dril bare. Har du ikke elsket noget så højt?
Jo. Jo, det har jeg.
Interessant valg af fodtøj.
Patrick siger, de får mig til at ligne en nisse-drag queen.
Han er flink. - Smil ikke sådan.
Hvorfor ikke? - Jeg ved ikke, hvad det betyder.
Hvorfra har du din eksotiske smag? Det kan ikke være herfra.
Folk kommer kun hertil, når de er virkelig trætte af at leve.
Her tror folk, at glæde er et nyt 'stilleområde'-skilt på biblioteket.
Du burde indtage verden og vise dine nissesko til skumle mænd.
Jeg elsker mit liv. Jeg er lykkelig her. - Det burde du ikke være.
Minder jeg ikke om de piger, du kender? Burde jeg gifte mig med en som Rupert?
Han er taget.
Og om fem år dusker han sekretæren, mens jeg bagtaler ham til middage.
Han bliver af frygt for hustrubidraget. Vi har sex hver sjette uge -
- og han ævler om, at han elsker børnene, men han tager sig ikke af dem.
Håret er perfekt, og ansigtet er spidst, fordi jeg aldrig siger min mening -
- og jeg kaster mig over pilates -
- og køber en hund eller hest og forelsker mig i ridelæreren.
Min mand begynder at løbe som 40-årig og køber en Harley.
Og når han ser de unge mænd på arbejdet, føler han, at han blev snydt.
Og så forlader jeg ham og kommer hertil for at give børnene en lykkelig barndom.
Der blev hentet og bragt mange skilsmissebørn på caféen.
Undskyld. - Hvordan endte du der?
Treena troede ikke, jeg kunne få et job på et døgn.
Det kunne jeg. - Og blev i seks år. Flot!
Jeg skulle være rejst. Jeg skulle læse i Manchester.
Hvad? - Mode.
Hvorfor tog du ikke af sted?
Ved du, hvad jeg ser i dig? - Sig ikke potentiale.
Potentiale. Du skal udvide din horisont, Clark.
Du har kun et liv. Det er din pligt at leve det fuldt ud.
Og du skal barberes. Jeg kan snart pille mad ud af dit skæg.
Og så må jeg sagsøge dig for svie og smerte.
Du skifter emne. - Ja. Det gør jeg.
Godt.
Du må godt.
Vil du virkelig gøre det?
Ja, det er jeg. - Min mor bliver lykkelig.
Ja, men det skal ikke stoppe os.
Du ser sjov ud i hovedet.
Sig ikke, at du har barberet mine øjenbryn af.
Kun det ene.
Frihed? Kalder du det frihed? - Vi var jo enige om det.
Ikke detaljerne. Havde jeg ikke opdaget det schweiziske poststempel ...
Vi lavede en aftale med Will. Seks måneder.
Det var kun for at give ham tid til at skifte mening.
Tænk, at du er villig til at lade vores søn gøre en ende sit liv.
Hellere det, end at han forsøger igen på egen hånd.
Det var ikke et råb om hjælp. Han mente det. Det ved du.
På den her måde kan vi være hos ham, støtte ham og vise ham kærlighed.
Han er min søn! - Også min!
Det er hans valg. Det er det, han vil. Du ved, hvor store smerter han har.
Han gav mig seks måneder. Vi kan stadig nå at overtale ham.
Og det kan den kønne servitrice?
Må jeg bede om brevet?
Må jeg?
Barberingen var åbenbart din idé. Godt gået. Det ser godt ud.
Farvel.
Jeg må tale med dig.
Vi har jo brug for pengene, men det er forfærdeligt.
Jeg har selvmords-vagt. Jeg tager ikke tilbage.
Ja, ja ... - Hvad? Sig det så.
Jeg tænkte på ham. Du kan ikke forlade ham, Lou.
De har penge, ikke? - Jeg vil ikke have penge.
Nej, ikke til dig, din klovn.
Hvis det er det her, han vil, så udnyt den tid, han har tilbage.
Gør den til noget særligt.
Bed familien om et budget og gå amok.
Han kan svømme med delfiner, skydive, få en lapdance. Det elsker slipsedrengene.
Katrina Clark! - En træskoliste.
Vis ham, hvor god den tid kan blive. Tag ham med ud. Få ham til at grine.
For fanden da også.
Men hvad nu, hvis den liste kan gøre mere end det?
Hvis den kan få ham til at skifte mening?
Will har ikke været ude i to år. Vi har prøvet.
Forgæves. Hvis Louisa kan finde noget, som han kan og vil, er det kun godt.
Sport. Koncerter. Det ville være dejligt, hvis han ville noget af det.
Okay. Louisa, hvis jeg får en oversigt, lægger jeg det ind i min kalender.
Nej. Lad ham gøre det på egen hånd. Will har brug for at føle sig som en mand.
Sådan.
Du godeste. Hvad skal du forestille? - Tænk, hvad du vil.
På trods af din nye frisure. - Du ligner en gal kvinde.
En sært munter gal kvinde. - Nathan skal med til galopløb.
Galopløb? - Nathan har aldrig set et.
Det passer. - Og jeg har sat fem pund på Man-Oh-Man.
Min fars kammerat siger, han er en sikker vinder.
Du har heller aldrig været til galopløb, vel, Clark?
Den perfekte plads. Hvor er vi bare heldige.
Han synker ned i det her. - Det skal nok gå.
Rigtig fint.
Går det?
Hvad skal vi gøre? - Skub.
Okay.
Åh nej. - Pyt, det er bare kashmir.
Han sidder fast. - Nej, det skal nok gå.
Undskyld. - Er du okay?
Hej. Kunne I lige hjælpe os? Vi sidder lidt fast.
Det går. - Hvor er det sødt af jer.
Kom så, Will. - Går det? Er du okay?
Fantastisk. Tusind tak. Drenge, så er vi her. Det bliver sjovt.
Se, der er han. Ligner han ikke en sikker vinder?
Will? - Du taber.
Hvordan ved du det? - Flade ører, trist pels og spøjs gang.
Super. Du ved altså også alt om galopløb?
Nej, jeg kigger, bearbejder informationerne og konkluderer.
Og den hest vinder bestemt ikke. - Nå, men jeg kan lide ham.
Nogle gange må man bare satse. Og nu går jeg hen og spiller.
De gør sig klar i startboksene. My Blue Heaven er tilbage efter skaden.
State of Grace er tilbageholdende. De er klar til start. Løbet er i gang.
Greek God lægger flot ud. En kom ikke af sted.
Man-Oh-Man har en dårlig dag.
Aiden O'Connor kan ikke få ham i gang.
Hvor lækkert. - Så kan jeg blive madet foran alle.
Hej, et bord til tre, tak. - Ja, må jeg se jeres badge?
Undskyld? - Det kræver et premiumbadge.
Vi har lyserøde badges.
Vi serverer kun for folk med premiumbadges.
Er der andre restauranter? - Der er det afslappede spiseområde.
Og der er boder udenfor.
Den Glade Gris har helstegt pattegris med æblemos.
Sharon. Må jeg godt sige Sharon?
Det er en stille mandag eftermiddag, og du har en masse tomme borde.
Og vi vil gerne købe en dyr middag.
Vi gider ikke spise flæsk i en bod selv med æblemos til.
Beklager, men det kræver et badge. - Hvad koster et badge til premiumområdet?
En tier, en tyver mere? - Vi sælger dem ikke her.
Det er en restaurant. De skal hen i billetsalget.
Louisa. Vi går. - Nej, det er for åndssvagt.
Vi har kørt hele vejen. - Louisa, jeg er ikke sulten.
Nu løber jeg op og køber badgene, og så spiser vi.
Det bliver bedre, når vi har spist. - Lou. Jeg tror godt, Will vil hjem.
Ved du hvad, Sharon?
Du kan stikke dit premiumbadge op i dit spiseområde.
Okay. Alt er i skønneste orden.
Skal dine trommehinder nu også lammes?
Galopløb var måske ikke den bedste idé.
Men jeg tror, du vil nyde det her.
Har Nathan aldrig været til klassisk koncert?
Nej, det har jeg ikke. Vil du ikke nok tage med?
Jeg købte billetterne for en uge siden. Du kan godt sige nej.
Koncert for blæsere? - De har lovet, at de ikke prutter.
Kunne det ikke blive Jay Z? - Hans koncert er udsolgt.
Så tager vi Mozart.
Okay, er det her det rigtige at tage på til en koncert?
Metallica? Nej.
Neil Diamond, måske.
Træner Pat ikke i aften? - Jo.
Jeg skal til koncert med Will.
Skal du på date?
For nedringet? - Alt for meget.
Især da dine bryster er i øjenhøjde. - Hvor er du irriterende.
Og du skal så meget på date med Will Traynor.
Find den røde kjole. - Mener du det?
Hold da op.
Drop tørklædet. - Hvorfor?
Sådan en kjole skal bæres med selvtillid, Clark.
Kun du, Will Traynor, fortæller en kvinde, hvordan hun skal klæde sig.
Her?
Går det? - Ja.
Er alt i orden?
Nej, der er faktisk noget, som gnaver mig i nakken.
Det er et mærket. Har vi en saks i tasken?
Det ved jeg ikke. Jeg har sjovt nok ikke pakket den.
Okay, vent.
Jeg fik det. Godt, det ikke sad i bukserne.
Nu begynder det.
Du er altså ikke til klassisk? - Jeg hadede det.
Det var tydeligt. Især obosoloen. - Jeg havde noget i øjet.
Jeg var vild med det. Hvad med dig?
Ja.
Lad os få dig ind. - Vent.
Er du okay?
Jeg vil ikke ind endnu.
Jeg vil bare være en mand, der har været til koncert med en pige i en rød kjole.
Bare et par minutter mere.
Patrick vil gerne møde dig. - Løberen? Hvorfor?
Han vil nok vide, hvem jeg er hos om aftenen. Det vil mine forældre også.
Det gør mig nervøs at skulle møde en piges forældre.
De bad mig invitere dig til min fødselsdag på torsdag.
Men jeg sagde, du ikke ville. - Hvorfor?
Du bryder dig ikke om fremmede eller at spise foran dem. Ret oplagt.
Jeg kommer, hvis du vil have det.
Velkommen, gutter. Bernard Clark.
Undskyld. - Det er nok at neje.
Den var god.
Det er Josie. Min kone. - Goddag.
Kom ind. - Ja, kom ind.
Tak.
I må hygge jer. - Tak.
Kære Gud. Tak for vores mad og selskab.
Tak for at give os muligheden for og styrken til at møde udfordringer.
Amen. - Amen.
Will, du har købt og solgt firmaer? - Noget i den stil, ja.
Kender du tilfældigvis Alan Stonehouse?
Ham, der ... hvad hedder det? Tømte vores firma for værdier.
Jeg lærte ham faktisk op.
Det ringer på døren.
Kylling?
10 kilometer på 28 minutter. - Og: "Tillykke til min kæreste."
Ja, tillykke. Beklager forsinkelsen. - Det er kun 28 minutter.
Kunne du ikke vende tilbage, Will? - Far.
Det er okay. Faktisk troede jeg, at jeg kunne fikse det her og vende tilbage.
Jeg tog fejl.
Det smager dejligt, mrs. Clark. - Sig bare Josie.
Det skulle være noget særligt. Synd, Treena ikke kunne komme.
Hun er familiens kloge hoved. Hun sprang to klasser over, ikke, Bernard?
Og overhalede Lou. - Men hun undgik ikke at blive med rogn.
Pat, vil du have mere kylling? - Louisa siger, du er personlig træner.
Livsstilscoach, fysisk træning, motivation.
Årets unge iværksætter to år i træk.
Du var lidt af en adrenalinjunkie førhen? Med et godt træningsprogram ...
En svensk undersøgelse viser ... - Patrick.
Jeg prøver bare at ... - Lad være.
Det skal jeg have in mente.
Jeg vil bare sige, at vi er meget stolte af dig, skat.
Hvad skulle vi have gjort uden dig det sidste år?
Far ... - Og Will. Tak, fordi du ansatte hende.
Nogen skulle jo. - Fornøjelsen er helt på min side.
Værsgo. Det er ikke noget særligt ...
Morfar så noget i fjernsynet om at lave sine egne gaver.
Tak, morfar. Tusind tak.
Jeg er vild med den. Tak, mor. Tusind tak.
Så er det min.
Åbn den.
Jeg har fået den lavet. - Tak, Patrick.
Der er også noget til dig i min taske.
Har du en gave med til Lou? Hvor sødt.
Er det ikke sødt, Bernard? - Meget.
Hvor er den fin.
Det er løgn! - Hvad?
Hvor har du fundet dem? - Det er en hemmelighed.
Strømpebukser? - Verdens fedeste strømpebukser.
Jeg tager dem straks på.
Jeg har ikke ord for, hvor lykkelig jeg er for dem. Tusind tak.
Jeg har lagt noget kage i din taske.
Tak, Josie. Det var dejligt at møde jer alle.
Og Patrick, tak for dit fitnessråd.
Jeg hjælper bare min kæreste med hendes job.
Du er heldig. Hun giver et godt sengebad.
Sjov fyr. Ham kan jeg lide.
Vi kan tage til Shakespeare-festival. Det er både i dag og i morgen.
Vi kan også tage i en skulpturpark. Eller til vinsmagning.
Det her er kommet.
Må jeg tage dig med et sted hen?
Mit første kys fik jeg på den fæstningsvold.
Det skadede næppe, at du ejede slottet. - Det burde jeg have sagt.
Hun droppede mig til fordel for en, der arbejdede ved købmanden.
Du kan ikke komme ... igennem.
Imponerende. Will! Nej, Will. Stop så.
Kommer du?
Det var en virkelig dårlig idé. Det er meget farligt.
Det er meget, meget højt oppe.
Og blæsende.
Det her var mit yndlingssted som barn.
Gik du rundt og legede, at du var en krigerfyrste?
Jeg huggede endda et sværd fra udstillingen. Det vejede et ton.
Det ville stadig være mit yndlingssted. - Du har jo ikke været andre steder.
Hvor er der bedre end her? Val d'Isère?
Paris.
Place Dauphine lige ved Pont Neuf.
Sidde på en fortovscafé med kaffe og en varm croissant -
- med usaltet smør og jordbærsyltetøj.
Så lad os hoppe på toget nu. - Nej.
Men du sagde ... - Du forstår det ikke, Clark.
Jeg vil til Paris som mig selv.
Den gamle mig, som smukke franske piger kigger efter.
Det kunne være noget at se frem til.
Hvis jeg lukker øjnene, ved jeg præcis, hvordan det er at være på det lille torv.
Jeg husker hver fornemmelse.
De minder skal ikke overskygges af kampen for at passe ind ved et bord.
Taxichauffører, der nægter at tage mig op.
Kørestolens strømforsyning, der ikke passer til et fransk stik.
Men ved du, hvor vi skal hen? - Hvor?
Alicias bryllup. - Skal vi?
Vil du tage med mig? - Hvis du gerne vil have det.
Hej.
Halløjsa, mor. - Er det for meget?
Pyt, jeg er ligeglad. - Vi har noget at fejre, Lou.
Jeg har fået arbejde! - Hvor er det fantastisk.
Du ser på den nye vicevært på slottet.
Hvor er det ... - Ja. Mr. Traynor ringede selv.
Jeg starter i morgen. En måneds prøvetid.
Fantastisk, ikke? Det er gode penge. Og han får sin egen varevogn. Vi ses.
Jeg troede, du ville blive glad.
Det er jeg også. Men jeg ved ikke ... Jeg har det underligt.
Lad være. Din far manglede et job, min manglede en vicevært.
Det er bare timingen. Den er lidt ... - Den er fin. Din far bliver fantastisk.
Og det betyder ... - Hvad?
Det betyder, at du kan rejse væk uden at tænke på alle andre.
Tænke på dig selv for en gangs skyld.
Goddag. - Michael Lawler.
Jeg skal mødes med mr. Traynor. - Forkert dør. Han ...
Det er okay. Hvordan var trafikken, Michael?
Man skal bare ud af London. - Lad os bare være alene. Tak, Clark.
Hvordan har du det? - Godt, tak.
Ekspert i testamenter, attestering og fuldmagter.
Virkede han ikke gladere? Han smilede og grinede.
Det troede jeg også. - Tak, fordi du sagde det.
Louisa? Du holder godt øje med ham til brylluppet, ikke?
Hvorfor er det lige, vi gør det? - Vi vil opføre os eksemplarisk.
Hvis du leger 'Min venstre fod', tager jeg hjem og efterlader dig her hos ekserne.
Lyseslukker.
Hej, Will. Godt at se dig igen. Kontoret er ikke det samme uden dig.
Det ene øjeblik styrer du alt og alle, det næste ... Det er bare ikke det samme.
Sødt af dig at sige det, Freddie.
Louisa Clark, Freddie Foster. - Ja, jeg så Dem i kirken.
Livet er ikke værst, hvad? Will.I.Am. Nå, jeg må cirkulere.
Godt at se dig, Will. Og Dem, miss Clark.
Han er en sød fyr, og han kan lide dig. - Han skal have briller.
Lad være. Du ser smuk ud.
Du er heller ikke værst.
Mine damer og herrer.
Byd velkommen til brudeparret, mr. og mrs. Rupert Collins!
Du godeste. Der burde være en lov mod englændere på dansegulvet.
Brud eller brudgom? - Ingen af dem.
Og De? - Brudens gudmor.
Så jeg har det moralske ansvar. Ikke min spidskompetence.
De har ikke høje tanker om hende? - Hvor deprimerende.
Jeg kan ikke gøre det ædru. - Er der alkohol i det her?
Naturligvis, søde. Og jeg anbefaler, at du drikker dig hønefuld.
Jeg har hørt rygter om, at brudens far vil plage os med endnu en tale.
Jeg skal køre Will hjem.
Nå ja. Unge Will. Han var hendes chance.
Den eneste af flokken, der var noget værd. Sikke en skam.
Han er ikke død. - Nej, synd for hende.
Rupert er et røvhul. Pas på ham. Han er god nok.
Og jeg ved, hvad jeg taler om. Fire bryllupper, og det er ikke slut.
Tak, fordi du kom, Will. - Jeg ville ikke gå glip af det.
Kan du huske Louisa? - Ja.
Det var stort af dig at komme. Og tak for ...
Spejlet. - Ja, jeg er vild med spejlet.
Tak.
Du gav hende ikke noget spejl. - Det ved jeg godt.
Nå, du.
Giver du ikke en svingom? - Hvor meget har du drukket?
Lad os give de fjolser noget at tale om. - Okay.
Er de rystede? - Ja.
Ja.
Kom tættere på. Du dufter fantastisk.
De bryster kommer kun så tæt på, fordi jeg sidder i kørestol.
Ellers havde du heller ikke værdiget dem et blik.
Jo da.
Du ville have kigget efter blondinerne med de lange ben -
- der kan lugte et godt parti på lang afstand.
Og jeg ville have serveret drinks. En af de usynlige, ikke?
Jo, men til mit forsvar ...
Jeg var et røvhul. - Jep.
Ved du hvad, Clark?
Du er stort set det eneste, der får mig op om morgenen.
Lad os rejse væk. Hvor som helst. Bare dig og mig.
Hvad siger du?
Sig ja, Will. Kom nu.
Okay. - Ja?
Hele vejen til hotellet. Det her går galt. - Nej, det går fremragende!
Jeg tror ikke, du kører lige.
Hvorfor ringede I ikke tilbage? Jeg var dybt bekymret. Hvordan har du det?
Jeg er gammel nok til at sove på hotel uden at spørge dig om lov, mor.
Okay.
Fint.
Skiftede hun dit kateter? - Portieren hjalp mig i seng.
Det her er ikke godt. Du sveder. Se på mig. Hvordan er dit syn?
Du er Nathan, ikke? - Og du har drukket, ikke?
Jeg klarer den. - Will, for pokker.
Vi hyggede os.
Hvad? - Jeg tager ikke med til dit ekstremhejs.
De har brug for mig på arbejdet. - Du ville bakke mig op.
Det gør jeg også, Patrick! Du ved, jeg hader at cykle.
Jeg skal ud at rejse med Will. - Hvorfor hyrer de ikke en sygeplejerske?
Det er mit job.
Hvad foregår der? Dit job er åbenbart vigtigere end alt andet for tiden.
Det er vigtigt, Patrick. Tro mig. - Det er Norge. Det er vores ferie.
Jeg kan ikke.
Pat ...
Han er stabil.
Men lungebetændelse? Han var jo bare forkølet lørdag morgen.
Hans lunger er svage, og bakterierne rammer ham hårdt.
Må jeg gå derind? - Camilla er hos ham. Vent hellere.
Det er fjerde gang på to år. Den sidste havde nær kostet ham livet.
Tak.
Hvordan har han det?
Lidt bedre, tror jeg.
Skal jeg tage over?
Jeg vil virkelig gerne skifte tøj. - Fint.
Hej.
Hvordan har du det?
Jeg har haft det bedre. - Du gør hvad som helst for opmærksomhed.
Jeg kan ikke klare morsomheder i dag, Clark.
Hej. Her er noget medicin, til når han kommer hjem.
Er du okay? - Ja. Jeg er ved at aflyse det hele.
Du ved det, ikke? - Jo. Jeg har været her i to år.
Hans liv er svært. Han skjuler smerterne, når du er her.
Men når jeg har overnattet, har jeg hørt ham skrige.
Han drømmer, at han stadigvæk kan løbe og stå på ski. Gøre alt ...
Men så vågner han, og der er intet, jeg kan sige.
Jeg kan ikke vurdere det. Det er hans valg.
Men det var før mig.
Ja, og han vil gøre hvad som helst for at gøre dig glad.
Jeg ønsker, at han skal leve, Lou. Men kun hvis han selv vil.
Jeg kan ikke lade det ske. Og tiden er ved at rinde ud.
Hvis jeg kunne finde en anden tur, som lægerne ville gå med til -
- ville du så tage med?
Ja, selvfølgelig ville jeg det.
Hej.
Det var en overraskelse.
Jeg gav dine forældre en biograftur, og din morfar er på værelset. Han sover.
Du bestak mine forældre og fængslede min morfar. Flot.
Jeg er en klovn. Du stopper om få uger, og så bliver alt normalt igen.
Jeg burde være stolt af, at du gør noget meningsfuldt.
Jeg vil ikke skændes med dig, Lou.
Under 300 kalorier.
Hvad er det?
Den tur, jeg fortalte om.
Jeg troede, du talte om Lourdes eller sådan noget.
"Boblebad under stjernerne. Massage. Svømme med delfiner."
"Femstjernet luksus. 24-timers roomservice."
Det er da ikke arbejde.
Skal jeg bare acceptere, at du tager på bryllupsrejse med en anden mand?
Hans anden plejer kommer også. - To mænd?
Det her er vigtigt. - Ved du, hvordan det føles?
Det føles, som om jeg hele tiden løber lidt bagefter feltet.
Som om der er noget dårligt i vente, som alle andre kender til undtagen mig.
Patrick ... - Vi har været sammen i syv år, Lou.
Du har kendt ham i fem måneder. - Han har brug for mig.
Har jeg ikke?
Beklager.
Så vidt, så godt.
Tak. - Tak, sir.
Bienvenue. Lad mig vise jer jeres værelser.
Hej med dig.
Hvordan har du det? - Bedre.
Hvad er planen for i dag?
Vi kan blive her lidt. De udlejer dvd'er i receptionen.
Vi er her ikke for at se dvd, Clark.
Stop, stop.
Er der alkohol i? - Rom, vodka og Cointreau, sir.
Giv hende to, tak.
Jeg har bestilt et dykkerkursus til dig i morgen.
Jeg ville jo ikke, Will.
Hej. - Hej.
Jeg følger Karen tilbage til hotellet. Hun bør ikke gå alene.
Hvor ridderligt af dig. - Ja, du viser samfundssind.
Flet næbbet.
Jeg har styr på det. - Vi klarer os.
Godt. Vi ses. - Hyg jer.
Lad være. Lad dem stå åbne. Jeg vil gerne se det.
Gå ikke ind til dig selv i aften, Clark.
Gør det nu bare. - Det er for dybt. Jeg kan ikke.
Du kan alt.
Hvorfor fik du mig ikke til det noget før? - Det ved jeg ikke.
Nogle mennesker lytter bare ikke.
Jeg vil ikke hjem. Det har været helt fantastisk.
Du er glad for, at du tog med, ikke? - Jo.
Du ... Du er noget for dig selv, Clark.
Godt ...
Der er noget, jeg må sige. - Jeg ved det.
Jeg ved besked om Schweiz. Jeg har vidst det i flere måneder.
Jeg ved godt, det ikke var det, du ville vælge.
Men jeg kan gøre dig lykkelig. - Nej.
Hvad? - Nej, Clark.
Jeg forstår godt, at det kunne blive et godt liv.
Men det er ikke mit liv. Langtfra endda.
Du kendte mig ikke før.
Jeg elskede mit liv. Jeg elskede det virkelig.
Jeg kan ikke bare acceptere det her.
Du giver det ikke en chance. Du giver ikke mig en chance.
Jeg er blevet et nyt menneske på grund af dig de sidste seks måneder.
Ja, og derfor skal du ikke bindes til mig.
Du må ikke gå glip af alt det, en anden kunne give dig.
Og du må ikke se på mig en dag og føle en snert af fortrydelse eller medlidenhed.
Det ville jeg aldrig gøre. - Det ved du ikke.
Jeg ville ikke kunne se dig gå rundt i annekset iført dine fjollede kjoler.
Eller se dig nøgen uden at kunne ...
Uden at kunne ...
Åh, Clark. Hvis du vidste, hvad jeg har lyst til at gøre med dig nu.
Jeg kan ikke leve sådan her. - Vil du ikke nok, Will?
Hør her.
Det her ...
I aften, at være sammen med dig -
- er det mest fantastiske, du kunne gøre for mig.
Men jeg er nødt til at afslutte det her.
Ikke mere smerte og udmattelse -
- og vågne om morgenen og håbe, at det var overstået.
Det bliver ikke bedre. Det ved både lægerne og jeg.
Når vi kommer tilbage, tager jeg til Schweiz.
Så hvis du føler det, du siger, du føler -
- beder jeg dig om at tage med.
Jeg troede, jeg kunne få dig omvendt. - Det er der intet, der kan.
Jeg lovede mine forældre seks måneder, og det har jeg givet dem.
Nej.
Nej. Sig ikke mere. Du er så egoistisk.
Jeg har blottet mit hjerte for dig, og du kan ikke sige andet end nej.
Og du beder mig tage med og overvære det værste, man kan forestille sig.
Ved du, hvad du beder om?
Gid jeg aldrig havde taget det dumme job!
Gid jeg aldrig havde mødt dig.
Louisa.
Louisa!
Går det godt? - Fint.
Hvor ser du godt ud. - Ja. Skønne billeder fra stranden.
Og du var ude at svømme? - Det var fantastisk.
Hvordan gik flyturen? - Vi fik ham hjem i et stykke.
Er I sultne? Vi kan spise på Intercontinental.
Jeg er sulten. - Fint. Louisa, lad mig hjælpe dig.
Jeg er nødt til at tage hjem. - Vi vil gerne høre om turen.
Lad hende gå.
Louisa.
Vent, Louisa.
De behøver ikke betale mig. Jeg er ked af det.
Og?
Vil du ikke nok sætte dig ned, Josie?
Lou er oprørt nok. - Ved hans forældre det?
Hvad er de for nogle mennesker?
Mrs. Traynor ved ikke, hvad hun ellers skal gøre.
Det er hans valg. - Der er valg, man ikke må træffe.
Han er ikke ved sine fulde fem. Sårbare mennesker bør ikke ...
Det er kompliceret, mor. - Nej, det er såre simpelt.
Nej. Du kan ikke være en del af det. Det er ikke bedre end at slå ihjel.
Jeg prøvede, far.
Jeg prøvede virkelig. Men det mislykkedes.
Hvem siger det?
Jeg tvivler på, at der er nogen som helst -
- som kan overtale den mand, når han har besluttet sig for noget.
Du kan ikke ændre folks personlighed. - Hvad kan man så gøre?
Man kan elske dem. Ingen kunne have gjort mere end dig.
Dit hjerte er lige så stort som det slot, og det elsker jeg dig for.
Har du set dem? Mr. Traynor?
De tog af sted i morges.
Har jeg begået en kæmpe fejl, far?
Ring til dem. Du kan stadigvæk nå det.
Mor bliver god igen. Jeg skal nok tale med hende.
Du gør det rette, Lou. Du er nødt til at tage af sted.
Du var håbløs, indtil du mødte ham.
Goddag. - Goddag.
Han er derinde. Giv mig den. - Tak for det.
Undskyld, jeg ville ikke ... - Den velkendte lyd af Louisa Clark.
I får lov til at være alene.
Tak.
Er du kommet for at lave en sidste kop te til mig?
Faktisk ikke. Jeg kom for at bortføre dig.
Jeg stjæler dig og tager dig med til ... - Hvor?
Rio. Eller hjem til mine forældre. Jeg ved det ikke endnu.
Åbn dørene, Clark.
Kom her.
Tættere på.
Se på mig.
Vil du ikke nok se på mig?
Jeg kan ikke. - Bare ærgerligt. Jeg må se det.
Jeg må se dit ansigt. Selv om det er lyserødt og forgrædt.
Du er vitterligt den mest umulige mand, Will Traynor.
Og verden bliver klart et bedre sted uden mig.
Nej. Det gør den ikke.
Vær ikke ked af det, Clark.
Fortæl mig noget godt.
Bliver du?
Lige så længe, du ønsker.
Vil du bede mine forældre komme herind?
Clark. Når du læser det her, er der gået nogle uger.
Hvis du har fulgt instrukserne, vil du være i Paris -
- på en af de stole, der altid står skævt på fortovet.
Jeg håber, solen stadig skinner.
På den anden side af broen kan du se L'Artisan Parfumeur.
Prøv duften Papillons Extrême.
Jeg har altid tænkt, at den ville være god til dig.
Der er noget, jeg gerne ville sige, men ikke kunne -
- fordi du ville være blevet rørt og ikke have ladet mig tale ud.
Men her kommer det.
Når du kommer hjem, vil Michael Lawler give dig adgang til en bankkonto -
- med penge nok til en ny begyndelse. Gå nu ikke i panik.
Der er ikke nok til et liv i lediggang, men de vil købe dig frihed.
I det mindste fra den lille by, vi begge kalder vores hjem.
Lev modigt, Clark. Pres dig selv. Lad være med at nøjes.
Bær de stribede ben med stolthed.
At vide, man har muligheder, er en luksus.
At vide, at jeg kunne give dig dem, har gjort det lettere for mig.
Sådan ... Det var det.
Du har skrevet dig ind i mit hjerte, Clark.
Det gjorde du den første dag, du kom, med dit søde smil og fjollede tøj.
Dine dårlige vittigheder og manglende evne til at skjule dine følelser.
Tænk ikke på mig alt for ofte. Du må ikke blive ked af det.
Du skal leve godt.
Bare lev.
Jeg vil være ved din side hele vejen igennem.
Kærligst, Will.
GenerationX DKs #1!
Udgivet på: www.hounddawgs.org